Denna historia baseras på verkliga händelser.
Jag vet inte ens varför jag är här.
Det är förstås svårt att sköta ett stort hushåll själv.
Och uppfostra fyra barn är krävande, men de är underbara barn.
Och min make är en bra man som arbetar hårt.
Det är bara en sak.
Ibland på nätterna-
- när han närmar sig mig-
- ser jag mig själv klyva hans feta kala skalle med en stor yxa.
Det är en känsla som kommer över mig flera gånger om dagen.
En känsla av förväntan, längtan...
Hur står ni ut med det, detta engelska väder?
Jag kan inte sjunga så ledsen som jag är. Jag öppnar munnen...
Ni ser, ingenting.
Och med min käre Alistair död sen två år...
...så trodde jag mig vara för gammal för såna känslor... men där är de.
BLODIGLAR
Syster, jag bad er rengöra såret och lägga ett nytt bandage.
Doktor Richardson sa jag inte skulle slösa med material.
Är han tokig? Sår måste hållas rena för att förebygga blodförgiftning.
- Blod... vadå? - Blodförgiftning.
Infektion. Det orsakas av bakterier som kommer in i såret.
Bakterier, små varelser som invaderar och orsakar smärta, feber, infektion.
- Jag har nog inga såna. - Man ser dem inte, de är osynliga.
Hämta en bägare med karbolsyrelösning och nytt bandage.
Ja, doktorn.
Om drullen Richardson fick bestämma skulle vi operera med rostiga sågar-
- och alla skulle få Beekman's Pills, oberoende av åkomma.
Granville, är ni medveten om att jag sa till syster att inte byta bandage.
Smutsiga bandage är himmelriket för bakterier.
Bakterieteorin är rent nonsens. Prata inte om den. Ni skrämmer patienterna.
Nonsens? Lister har bevisat det. De senaste...
Han pratar smörja, Granville. - Behövs inte. Tack.
Lugnande uppmuntran och regelbunden åderlåtning.
Det är vägen till modern medicin.
Förblir ni lugn när benet ruttnar och angrips av kallbrand?
När ni amputerar? När rötan sprider sig till blodet och dödar henne?
Jag har fått nog av er fräckhet. Sätt på bandaget igen och åderlåt.
Men se på henne! Man får ut mer blod ur en rova.
Gör som ni blir tillsagd och ge Beekman's Pills för säkerhets skull.
De är skräp! De ger bara magkramper. Jag står inte och ser på-
- när ni mördar era patienter bara för ni inte orkar läsa vetenskapliga rön.
Äntligen är vi överens, Granville.
Förbannade dinosaur!
God middag, fru Copeland. Är Edmund hemma?
Jag vet inte. Gäster för jämnan, galna fester, leveranser dygnet runt.
Om jag inte älskade hans föräldrar skulle jag flytta.
Och all denna elektriska utrustning. Det är en brandfara.
- Jag knackar på. Tack. - Varför har ni stannat?
Var försiktiga.
Ni måste vända den om.
Sådär ska du inte göra.
Hej.
Du har väl inte fått sparken igen?
En sak ska du veta, läkekonsten i England är absolut dödlig.
Det är ingen slump att bårhusen ligger intill sjukhusen.
Det är 1880. Vi ska vara mitt uppe i en medicinsk revolution.
Är det för mycket begärt att man tillämpar vetenskapliga rön-
- hellre än att omdömeslöst ta livet av folk.
Ja, om du säger det på det viset.
- Vad är det för oväsen? - Min nya generator.
- Du köpte ju en förra året. - Förlegad.
Den här är hälften så stor med dubbel styrka.
Jag trodde aldrig jag skulle säga detta, men... jag har förlorat hoppet.
Sen jag var grabb har jag velat bli läkare och hjälpa behövande.
Men jag börjar tro att världen är emot mig.
- Vad ska du göra? - Privatpraktik, antar jag.
Liera mig med nån pillerutskrivare hålla tyst och be för stadig inkomst.
Eller så ger jag dig 10000 pund och du kan göra vad du vill.
Jag har ju sagt att du och din familj gjort tillräckligt.
- Men jag skulle inte ens sakna dem. - Jag måste bana min egen väg.
Du är så underbart medelklass.
Tack.
Förresten, det verkar sova en ung man på din trappa.
Jaså?
DR. PEMBROOKES MAGMEDICIN
God morgon. Mortimer Granville. Jag har tid hos doktor Dalrymple.
- Han har en patient nu. - Jaha, då väntar jag.
Mina damer...
Så vacker.
Japansk, tror jag.
Du är en charlatan! Som inte vet mer om vad en kvinna behöver...
...än om månens atmosfär. - Jag vill bara...
Du kanske inte vet om det men en social revolution är på gång.
Kvinnor kommer inte längre nekas vår rättmätiga plats. Försök hålla oss-
- i köket och salongen. Vi vilar inte förrän vi är välkomna-
- på universiteten, i yrken och i vallokalerna.
Vad glor du på?
Jag kan se hjulen snurra. Synd att jag missar utlåtandet.
Charlotte.
Den kvinnan var...
- Hysterisk. - Verkligen.
Ett mycket svårt fall, det där.
Jag har arbetat på flera sjukhus det senaste året.
Guy's, förstås, Charing Cross, Westminster Hospital, Old St Thomas's
- Poplar and Stepney Sick Asylum. - Imponerande.
- Royal Sea Bathing Infirmary. - Bra.
En variation av erfarenheter.
Men säg mig, vad vet ni om hysteri?
- Ingenting. - Ingenting?!
Men det är vår tids plåga.
Jag vågar påstå att hälften av Londons alla kvinnor lider av det.
Det orsakas av en hyperaktiv livmoder I dess allvarligaste form-
- krävs drastiska åtgärder: Intagning för vård, kirurgiskt ingrepp...
Men i lindrigare fall: Nymfomani, frigiditet, melankoli, ångest...
...är det ytterst behandlingsbart. - Intressant.
Jag ska gå rakt på sak. Jag är i stort behov av hjälp.
Ni såg väntrummet. Inte tillräckligt med händer för jobbet, så att säga.
Jag är tacksam för allt som tillåter mig att ge mina patienter lindring.
- Med minimal risk att det dödar dem - Jag har behandlat tusentals...
...och inte förlorat en enda. Men jag ska inte ljuga för er, Granville.
Det är långtråkigt, tröttsamt arbete. Klarar ni det?
Jag har aldrig ryggat för hårt arbete för att hjälpa behövande.
Mycket bra.
- Ska vi säga 3 pund i veckan? - 3 pund?
- Fyra, då, plus kost och logi. - Jag accepterar.
Vi ska utföra storverk tillsammans. Herregud, vilket grepp!
Frukost klockan åtta, middag sex. Ert rum är däruppe.
Emily, möt min nya assistent.
Doktor Mortimer Granville. - Min dotter, Emily Dalrymple.
- Till er tjänst. - Angenämt.
Emily är ängeln i huset. Sen min kära fru Melodia gick bort-
- har Emily skött allt så perfekt. Och hon är också lite av forskare.
- Skryt inte, far. - Låt mig gissa. Geologi?
Botanik?
Nej, fjärilsforskning?
Frenologi.
Ja.
Jag kan försäkra er om att frenologi är en exakt vetenskap.
Storlek och samband mellan huvudets upphöjningar visar personligheten...
...för dem som kan tolka dem. - Jag tror det är dags för en...
...demonstration för vår skeptiker. Det blir så trevligt. Varsågod.
Men...
Doktor Granville, ni har den mest välformade nimbus jag nånsin känt.
Han är en mycket vis man. - Och ert vårtutskott är mycket framträdande.
Ni visar mycket sympati, inte sant?
- Ja, jo... - Vad mer?
- Åh, jag beklagar. - Hur så?
Ja... jo... er tromb är så rigid, så utskjutande. Jag blev överraskad.
Rigid tromb? - Förlåt. Rigid tromb?
- Det förespår berömmelse. - Jag har stor respekt för er metod...
...men ni tolkar mig fel, en enkel läkare utan ambitioner att bli känd.
Jag försäkrar er att er tromb är nyckeln till er framtid.
Vare sig ni vill det eller ej. Ni kommer bli berömd.
Ohoj!
Ohoj, vem är detta?
Vem är detta?
Herr Stanton. Hör ni mig?
Hör ni mig nu?
Ja. Detta är Edmund St John-Smythe.
Nej, jag arbetar inte i telefonväxeln Jag har installerat telefon-
- och ville testa den och ni är den enda de kunde koppla mig till.
Hur är det där borta? Låter spännande Ja då så, ha det så bra. Hej då.
Fattar du att jag talat med en advokat på andra sidan London?
- Om vadå? - Inget, känner inte karln.
- Vad är det då för vits att prata? - Han är flera kilometer bort...
...och ändå kan vi tala med varandra.
- Tror du den blir populär? - Ingen aning men tänk om alla hade en
Jag har erbjudits plats av Londons främsta specialist i kvinnomedicin.
Herregud, vad hemskt för dig! När börjar du?
I morgon.
Ser faktiskt fram emot det.
- Vem är hon? - Va?
Hon är hans dotter. Emily Dalrymple. Träffade henne bara helt kort, men...
Hon är underbar. Personifiering av engelsk dygd och kvinnlighet.
- Jag har inga förhoppningar. - Snygg ung läkare. Vad önska sig mer?
- Bättre inkomst. Social jämlike. - Överskattat! Några skratt, styv pitt
- Allt en flicka vill ha! - Och det vet du därför att?
Jag läste det i en tidskrift. Skål för Mortimer Granvilles slut.
En gång strålande student, nyligen visionär läkare för fattiga-
- och nu handhjälp för ängsliga medelålders kvinnor.
Edmund St John-Smythe, ungkarl, välgörare, miserabel student-
- stundom fyllo, sexuell avvikare och suverän på att slösa med-
- tid och pengar, särskilt om det är förknippat med elektricitet.
Skål för telefonen - för att ringa drottningen på telefon.
- God morgon, fru Parsons. - God morgon, doktorn.
Det här är doktor Granville. Han assisterar mig idag.
- Trevligt att råkas. - Doktorn.
Notera en allmän blekhet. - Hur står det till idag? Fortfarande ängslig?
Mycket ängslig. Jag har haft de där förvirrande tankarna vi diskuterat.
Ja.
I alla tider har läkarvetenskapen erbjudit hysteriska kvinnor-
- rena smörgåsbordet av behandlingar.
Varma och iskalla bad, vattenstrålar, hypnos och till och med ridning.
Men jag föredrar ett mer direkt tillvägagångssätt.
Jag tycker om att börja med en droppe myskolja.
Följt av liljeolja. En rejäl klick.
- Är ni beredd, fru Parsons? - Jadå, helt beredd.
Ni börjar med pekfingret, trycker lite lätt.
Sen sakta, sakta, en cirkelrörelse.
Bara lätt tryck. Lite som en klapp på huvet och en gnuggning på magen.
Ni får snart grepp om det.
Vulvamassage lanserades av Pieter Van Foreest på 1500-talet-
- som ordinerade det särskilt för änkor och religiösa kvinnor.
- Inte illa ment. - Ingen fara.
Men idag, i klinisk miljö och med professionella-
- är detta den mest effektiva behandlingen vi kan erbjuda.
Bra, stabilt tryck. Det är lösningen. Tack, doktorn, tack!
Givetvis, ta mer olja vid behov.
Ser ni effekten?
Flämtningar, kraftig rodnad-
- och vibrerande ögonlock, ryckningar.
- Kom igen, pållen! - Läten. Allt helt normalt.
Endast en ofrivillig fysiologisk reaktion på behandlingen.
Hoppla, pållen! Upp och över!
Seså, fru Parson, seså...
Bra, stabilt tryck. Det är lösningen.
Tally-ho! Tally-ho!
Seså, fru Parson, seså...
Genom yttre stimulation lyckas vi framkalla känslan smärta-njutning-
- sätta igång hysterisk paroxysm, och lirka livmodern till normal position.
- Fantastiskt. - Kvinnliga organet är som ni vet...
...inkapabelt att erfara njutningskänslor av något slag-
- utan själva penetrationen av det manliga organet.
Som ni ser, Granville, en mycket tillfredsställande paroxysm.
Vi kan nog betrakta denna behandling som en stor framgång. - Vad säger ni?
- Häpnadsväckande, doktor Dalrymple. - En kraftfull demonstration.
Och de molande tankarna? - Tack.
Borta.
Underbart! Underbart! Så, samma tid nästa vecka?
Samma tid i morgon, skulle jag säga.
Det ska vara måtta med allt, fru Parsons.
Är det du, Sarah? Hej.
Du missade, Charlie!
Sås? Det är gott till fisken.
Tack.
Far var anglikansk präst i Mortlake Tyvärr dog han och mamma i den sista-
- koleraepidemin. De kom till London för att hjälpa men insjuknade själva.
- Vad hemskt. - Väcktes ert intresse för medicin då?
Lord St John-Smythe tog hand om mig utan tanke på kostnaderna.
- Jag hade det bra och fick utbildning - Naturligt för en man i hans position
- Ingen gåva är större än utbildning. - Läser du Samuel Smiles böcker?
- Ingen är vettigare och så brittisk. - Helt klart.
Musik, filosofi, frenologi. Ni är en kvinna med många talanger.
Det är genom generositet, medkänsla, enkel kristen godhet...
...som Englands evangelium sprids... - Hej, far, förlåt att jag är sen.
- Charlotte... - Fina örhängen.
- God kväll, Charlotte. - Molly! Hej.
- Undviker bekymmer, hoppas jag. - Oftast.
- Vin? - Ja, tack.
Ni minns min dotter Charlotte? - Min nye assistent, dr Granville.
Trevligt att träffas på rätt sätt.
Akta, så ni inte skär er.
- Du vet att middag är klockan sex? - Förlåt mig. Lizzie Burke fick sin...
...åttonde baby, en flicka, felvänd, tog oss evigheter att få ut henne.
- Helt otroligt. - Måste vi tala om sånt vid matbordet?
Emily.
- Doktor Granville, hur smakar fisken? - Mycket fräscht och fjälligt, tack.
- Palsternackorna som du vill ha dom? - Det räcker.
Jag försöker bara föra ett icke kontroversiellt samtal.
Doktor Granville, vad säger ni? Är barnafödande nåt att undvika-
- att tala om vid bordet eller mirakel att ta upp i alla sammanhang?
Jag anser att medicinska frågor bäst handhas av dem som studerat dem.
Ende läkaren i mitt kvarter håller skalpellen stadigt med gin.
- Så vad säger ni? - Hon är på East End Settlement House.
- Fristad för de mindre gynnade. - Tyvärr har hon därmed förlorat...
...känslan för punktlighet, etikett. - Ja, jag borde ha sagt till Lizzie:
"Knip, jag är strax tillbaka. Måste hem i tid till middan."
Fattar inte varför du kommer om det är för att vara otrevlig.
Inte enda orsaken. Vi har slut på kol igen och jag behöver tio pund.
Nej, jag sa redan igår att jag inte längre kommer hjälpa till med det.
- Men jag trodde inte du menade det. - Enda sättet att banka vett i dig...
Jag har skämt bort dig för länge. Låtit dig vara ute sent på nätterna-
- där jag inte vågar gå på ljusa dan.
Jag har på din begäran anställt pigor utan erfarenhet, men nu är det slut.
Ge mig då min hemgift, far.
Så du kan slösa bort den på prostituerade och fabriksarbetare?
- Inte förrän du gifter dig. - Hellre då ett gäng svultna kosacker.
- Bara så läckra palsternackor. - De passar så bra till fisk.
- Din syster är väl giftasvuxen? - Hon kan gifta sig när hon vill.
Nej! Det är inte acceptabelt! Sluta på härbärget, börja ta ansvar.
- Du får inga fler bidrag förrän då. - Då kommer jag inte hit mer.
Varken för välgörenhet eller sällskap och du kan hota mig med umbäranden-
- och ett liv av hunger och elände men jag kommer aldrig att vika av-
- från det jag ser som min sanna väg.
Och smäll inte igen...
Smäller hon igen alla dörrar?
Ett mycket svårt fall, den där.
God natt.
Hur kommer det sig, fröken Dalrymple, att ni är så fulländad-
- och er syster är så...
- Så ombytlig. - Jag är knappast fulländad och...
...Charlotte bara engagerar sig så starkt i allt.
Om ni kände henne skulle ni se att hon är så smart och medmänsklig.
Om hon får sån kärlek och beundran från en som är så vänlig som ni-
- ska jag aldrig tala illa om henne.
- God natt. - God natt.
Vad ni är snabba idag.
- Gå nu, Frank. - Kallt där ute, va?
Gå nu.
Gå, Frank.
- Hur är det idag? - Bra, men han saknar sin mamma.
Jag tänkte på dig i morse. Vet du vad vi ska börja med?
- Teckning. - Gå nu in...
Nu in i värmen... Vi går in och äter frukost.
- Ursäkta mig. - Ingen fara, snygging.
- Molly, va? - Men jag kallas slickepinnen Molly.
- Jag hoppas vi kan bli vänner. - Ovanligt smeknamn.
Vill ni ha en slick?
- Nej, nej. Tack. - Sex shilling för en gentleman som ni
- Det tar bara en minut. - Säkert generöst erbjudande, men...
Jag har en jobbig dag framför mig. Kanske nån annan gång.
Nej, nej, nej. Vad jag menade var... Ursäkta mig.
Som ni vill.
William sa till Paul: "Så säger inte fina pojkar."
- Allt väl, Fannie? - Jadå, det är inget.
Fannie, vad är det? Va?
Det är George. Igen.
Jag tror han får oss vräkta den här gången.
- Nej, jag kan inte. - Nej, ta det.
Rakt till hyresvärden, inga stopp nånstans.
- Vi ses i kväll. - Ja.
Fru Bellamy? Jag är dr Granville, dr Dalrymples nye kollega. God morgon
- Angenämt att träffa er. - Ni har varit här och vet proceduren?
Jadå.
- Allt bra? - Ja, mycket bra, tack.
Som jag sa förut, jag lämnar er i mycket goda händer.
- Tack, doktorn. - God middag.
Ska vi börja?
Förlåt.
- Allt väl, doktorn? - Jadå.
Då sätter vi igång.
- Säg till om det blir obehagligt. - Nej, det är så skönt. Tack.
Verkligen mycket skönt.
Nej.
Ett nödläge, situationen är desperat.
- Det är omöjligt. - Jag gör vad som helst.
- Tusen tack. - Det var så lite.
Nästa?
- De skickar iväg patienter. - Det visste jag inte.
Allt är ert fel.
De här kan vara trasiga.
- Något fel med er hand? - Det bara högg till.
Låt mig...
Ni har visst gjort er riktigt hemmastadd.
Ni kanske har märkt att jag inte blir yngre-
- och med bara två döttrar har jag ingen som kan ta över praktiken.
Jag undrar om ni kan tänka er att bli min partner.
Far, vilken underbar idé!
Jag är mållös.
Och vem vet, om saker och ting går bra kanske praktiken blir er en dag.
Sen min kära fru Melodia gick bort, Gud bevare hennes själ-
- har Emily skickligt och proffsigt skött om hushållet.
Jag har inga tvivel om att hon en dag blir en perfekt läkarhustru-
- med den erfarenheten.
Förtjusande.
Stanna till efter middan varenda dag?
- Jag lovar hålla tiden i morgon. - Det hoppas jag verkligen.
- Här inne. Sätt dig. - Vilken överraskning!
- Men er far är inte här. - Bra.
- Vi tar endast emot bokade patienter. - Fannie har brutit vristen.
- Vill övertala er att behandla henne. - Jag tar fish and chips.
Spriten som talar... Enda smärtstillande jag hade.
Jag brukar inte rekommendera fylla men det är nog ett bra val.
- Då ska vi se. - Jag bör säga att vi inte har pengar.
- God natt, syster Smalley. - God natt.
- Vi tar in henne. - Tack.
- Jag har inga trosor på mig. - Säkert inte med flit.
Vill ni titta?
- Vad är de till? - Jag förklarar sen. Ligg ner.
Mycket bra. - Nu, Fannie... Räkna nu till tre. Kan ni göra det?
Jag tror det. Ett, två...
Ni sa tre. Jävlar.
- Hon är borta, tror jag. - Förlåt, men jag måste gipsa vristen.
- Så far har ännu medicinskt förråd. - Rester från Krimkriget, antar jag.
- Är allt bra med handen? - Lite stel, faktiskt.
Varför är ni så emot er far?
Min far... Han har aldrig varit på härbärget.
Önskar han hjälpte dem som behöver hjälp i stället för det här triviala.
Knappast trivialt. - Den är lite slapp, syster.
Förlåt.
Hysteri är ett handikapp minst hälften av kvinnorna i stan lider av.
- Ni har händerna fulla. - Gör underverk för otrevliga!
- Tycker ni jag är otrevlig? - Ni skriker och slår i dörrar jämt.
- Jag har i alla fall övertygelser. - Och få vänner, antar jag.
Bra. Jag måste träffa er igen om sex veckor för att ta bort gipset.
- Tack. - Ja, ni var till stor hjälp.
För all del.
Om ni tröttnar på nervösa hemmafruar så kom gärna och hälsa på oss.
Hej, Mortimer.
Sätt er.
Emily... jag har varit... åh, Emily!
Jag har funderat.
Om det går som er far antydde och jag en dag ärver praktiken-
- hur skulle ni då känna inför...
Ja, en överenskommelse?
Åh, Mortimer...
Det skulle vara en ära för mig.
Särskilt som far skulle bli så glad.
Ja, ja.
Då är vi överens då.
- Plikten framför allt, Emily. - Livet är inte mycket värt...
...om man ingen pliktkänsla har. - Absolut.
Granville?
Ett ord?
Jag insisterar på att ni inte ger Charlotte någon ytterligare hjälp.
Det bara förlänger hennes kontakt med de där människorna och det stället.
- Kvinnan hade en bruten vrist. - Jag beundrar er hängivenhet.
Men dagsarbetare kan inte traska här. Detta är en exklusiv och-
- kan jag tillägga, lukrativ praktik. Det yttre är av stor vikt.
- Jag har avlagt en högtidlig ed. - Vi var väl överens om er framtid här
- Det var den sista. - Åh, Jack, tack.
Det är två hundravikter idag, plus...
Sju shilling och sex pence, tror jag.
Säkert rätt. Kan jag betala på fredag?
Beklagar, chefen var bestämd. "Endast kontant, inklusive restbeloppet."
Hälsa din chef att min far, doktor Dalrymple, lovat ge en stor donation-
- till härbärget nu på fredag och jag kommer själv med pengarna.
Jag ska få chefen att fatta. Ingen uppskattar mer än jag allt ni gjort.
- Min grabb ser er som grädde på moset - Fredag då.
- Måste du ha det hemska handstödet? - Jag måste hitta ett sätt att...
...ta hand om kvinnorna ordentligt. - Fransmännen lyckas bra med tungorna.
Var seriös. Vi talar om mina patienter. De behöver mig.
Kanske första gången jag känner mig riktigt nyttig.
Vad du är tråkig. Oroa dig inte, det ordnar sig.
Önskar jag kunde dela din optimism.
Åh, förlåt.
Doktor Granville. Hej.
- Gick det bra? - Ja, jag tror det.
Är doktorn klar?
Edmund, det här är Emilys syster Charlotte Dalrymple.
Edmund St John-Smythe.
- Åh, Edmund Smythe det skrivs om? - Överdrifter, jag lovar.
Jag var på festen för en väns skull och hade aldrig sett hästen förut.
- Låter som ni hade riktigt trevligt. - Ja, faktiskt.
- Varför är ni i West End? - Tigger pengar utan framgång hittills
Fröken Dalrymple förestår ett härbärge i East End.
Jag måste gå. Handen ser inte bättre ut.
- Svårt behaga 50% av stans kvinnor. - Det har inget med det att göra.
Det beror väl på om man står över bordet eller ligger på det.
Hej då!
Det är en kvinna med krut i!
Du vet att vi beundrar din energi och vi är gamla vänner till din far-
- men de du jobbar med är inget annat än samhällets draghästar.
- Hur kan välgörenhet hjälpa dem? - Om inte det så kanske ett lån?
- Ett lån?! Hur mycket? - 200 pund.
- För lån finns alltid en säkerhet. - Min mors. Det bör täcka beloppet.
200 pund med åtta procents ränta. Och detta är enbart affärer.
- Vi tvekar inte att kräva in dem. - Jag förstår. Tack.
Herr Huddleston, tack för er tid och generositet. - Fru Huddleston, tack.
Det betyder mycket för så många.
Tack, tack.
Skandalöst!
Hej...
Doktor Granville. På jakt efter patienter?
Här hittar ni nog inga med hysteri. Här gäller det att finna mat för dan.
Fröken Dalrymple pratar jämt på. Nej, jag kommer apropå vristen.
- Hembesök?! - Nåt fel med att följa upp patienter?
Inte alls.
- Ingen smärta? - Nej, inte alls.
- Jag tänkte komma med henne på fredag - Inga besvär, jag var i kvarteret.
Alltså, i närheten av kvarteret.
- Hur känns det? - Bra.
Får det vara en kopp te? Det är det minsta vi kan erbjuda er.
Okej, en kopp te skulle smaka gott.
- Ta det nu lugnt i några dar. - Jag kommer strax. Vänta därinne.
- Hej. - Vänta lite...
Jag kommer precis till ett bra avsnitt.
Tack. Hade inte kunnat sova om jag inte fått veta upplösningen.
- Mjölk? - Ja, tack.
Oftast är detta barnkrubba men då och då undervisar vi också här.
- Något aggressivt politiskt program? - Mest siffror och bokstäver.
Ibland slinker något progressivt in.
Det här kanske ni gillar. Se här till exempel...
Här tvättar barnen händerna. Vi använder tvål och kokt vatten.
Vi gör vårt bästa för att hålla rent, men...
Ni anar inte hur mycket smuts och bakterier här finns.
- Känner ni till bakterier? - Jag kan läsa.
Jag har i åratal försökt övertyga om att handtvätt förebygger sjukdomar.
- Utan framgång. Och ni lär barnen... - Med stor framgång. Jag vet...
Med föräldrarna är det en annan sak men barnen lär dem till slut.
Bravo.
Kvinnorna försöker vi ge det som ger snabbt resultat.
Varma måltider, trygg plats för barnen och tvättstuga.
Lättar vi deras arbetsbörda kan vi nå det viktiga, frigöra deras sinnen.
- Ni damen är socialist. - Socialist?
Vad är det med det? Är det inte åtta rorsmän i ett lag?
Socialism är inget annat än en grupp som går ihop.
Om kvinnor gick ihop, inte var så rädda...
...skulle vi uppnå mycket. - Och revolutionen ni planerar?
- Är det här ni ska lyckas med den? - En sten i dammen ger efterdyningar.
Det är lite som en damm, ja. Jag la märke till det.
Huset intill och det bakom är båda till salu för 2000 pund.
Sätt ihop dem och vi är inte bara klassrum och kök utan ett center-
- med trädgård, riktig skola och kanske medicinsk klinik.
- 2000 pund. Ni siktar högt. - Nej, det tycker jag inte.
När jag gått bort kommer kvinnor ha rösträtt, utbildning på samma villkor
Rätt att bestämma över sin kropp. Och jag vill spela en liten roll.
- Absolut! Och sen lära dem flyga! - Det skulle jag göra.
Vänta och se, doktorn. Jag skulle vilja se ert ansikte.
- Ert engagemang är beundransvärt. - Jag får ut mer av det än vad de får.
De får bara mat och tvättstuga. Men jag får ett nyttigt liv.
Och jag bestämmer själv arbetstiden.
Ni vet att, jag skulle ha hjälp av en läkare här på mer regelbundna tider.
Brutna vrister har vi minst av. Barnen lider av näringsbrist-
- skörbjugg, till och med kolera och tyfus.
Allt kan förebyggas som ni vet, med kunskap och resurser.
- Jag har fullt upp med mina patienter - Jag menar bara en helg i månaden.
- Jag tror inte jag hinner med det. - Lite, en söndag. Allt är en hjälp.
- Jag beklagar, fröken Dalrymple. - Snälla.
- Jag är rädd jag inte kan hjälpa till - Kan inte...
...eller vill inte?
Det är mer komplext än så.
Jag vet, det är min far. Han skulle väl inte tillåta det.
Därför ni kom? Så jag inte tar med Fannie till hans flotta praktik igen.
Tack för teet.
Spring ni tillbaka till ert korkade bekväma liv.
Fru Castellari.
- Skicka in henne. - Fru Castellari.
- Hur är det? - Ledsen, doktorn, mycket ledsen.
Seså, ligg ner.
- Er hand är så kall. - Förlåt mig, jag glömde.
Ja.
Bättre så?
Det räcker nog för idag.
Så nu känns det bättre?
Fru Castellari.
Fru Castellari, jag försäkrar er att detta aldrig förr hänt mig.
- Ni har vanhedrat min praktik. - Jag är så ledsen.
Det räcker inte.
Ert handikapp är allvarligare än vad ni fick mig att tro.
Fru Castellari sa ni misslyckades med att slutföra behandlingen.
Och nu upptäcker jag att fru Parsons slutat komma.
Om jag fick en chans till så lovar jag...
Nej, jag trodde jag kunde lita på er, gällande min praktik, min familj-
- mitt rykte... men uppenbarligen tog jag fel. Ni är avskedad.
- Doktorn... - Avskedad!
Jag är så ledsen.
DR. PEMBROOKES MAGMEDICIN
Jag är slut, Edmund. Helt borta.
Jag hade det perfekta livet inom räckhåll och förlorade det.
Och det på grund av kramp i handen.
Gud, någon ringer!
Ohoj!
Jag visste inte att du hade telefon. Jag är mycket smickrad.
Ja, verkligen.
Var är din? Verkligen? Bra plats för den.
Jag har min i studion. Studio...
Va?
Herregud!
Nej, jag uppfinner en ny rengöringsartikel.
Ja, mycket bra.
Ja, vi håller kontakten. Men nu måste jag rusa. Hej då.
- Stoppa inte. - Du verkar ha för roligt.
Man blir alldeles varm och darrig.
- Jag känner det i märg och ben. - Jaså?
- Slå på den igen. - "Snälla..."
Det är ju bara så härligt! Det är vad jag kallar bra, stabilt tryck.
- Kan man höja hastigheten? - Lite grand.
Mer.
- Herregud, där är den! Punkten! - Mina fjädrar!
Det är helt klart punkten!
Fan också! Luktar det bränt?
Du sa att du kände vibrationerna djupt in i handen.
Ja, men detta är rått, hårdhänt och otillförlitligt.
Inte alls som den rörelse och det tryck jag använder.
- Det verkade inte göra ont. - Det håller jag med om.
Fungerar detta vinner du säkert dr Dalrymples och Emilys gunst igen.
Uppriktigt, vi ska inte ta en farlig, explosiv, obeprövad elapparat-
- och trycka den mot en dams känsliga del.
Ja, då så.
Jag kommer väl ångra detta till den dag jag dör.
Vem ska vi prova den på?
Normalt med en man 5£, inga frågor. Det här är nåt helt annat.
Vi tror inte det medför smärta, i så fall slår vi av direkt.
Tänk på det så här, för en kort stund kan du vara pionjär för tekniken-
- resande för brittiska imperiet och mycket troligt en föregångare...
...för modern läkarvetenskap. - Och vi betalar i förskott.
Varför inte?
Olé!
Ge mig rubbet!
- Är du skadad? - Nej. Jag blev bara lite rädd.
- Har aldrig känt nåt sånt förut. - Ska jag sluta?
Vi provar igen. Den här gången är jag beredd.
Precis där! Ja!
Helt underbart!
- Hur känns det, Molly? - Så sjuhelsikes skönt! Vad tror ni?
Skulle du säga att du fick en paroxysm?
Jag skulle säga tre om jag räknade rätt. Jag var lite borta i mitten.
Helt otroligt!
- Vad kallas den lilla saken? - Jag kallade den dammvippa.
Kom snabbt på nåt, så flickor vet vad de ska fråga efter.
- Nonsens! - Jag ger er mitt ord som gentleman.
- Tre paroxysmer på fem minuter. - Och flickan blev inte skadad?
- Helt tillfredsställd med resultatet. - Ni kan inte lita på ett fnasks ord.
Det är därför vi måste prova här. Läkarvetenskap kräver exakt utredning
Vad kan väl vara bättre än att börja med kvinnor som lider av hysteri?
Ja, enligt min åsikt är ju ombyte sällan hälsosamt.
Jag tror vi är nära en revolution.
Om vi uppnår hälften så mycket med era patienter får ni all ära.
Inte bara pengar. Berömmelse.
Tre paroxysmer på fem minuter, sa ni?
Nåja, vi testar väl på en, då, men om hon kommer till skada är ni ansvarig.
- Rubby-Nubby? - Vibratorium?
Jiggly-Wiggly?
Paroxysmator?
- Trollkarlens lärling? - Och jag kommer inte tillbaka!
- Exitator? - Mr Wobbly?
- Snälla... - Vad sägs om skrikerskan?
Du kommer behöva en tjockare bokningskalender.
Elektrisk massage? Jag vet inte.
Jag är övertygad om att maskinen ger er lika bra, om inte bättre...
...behandling som tidigare. - Eftersom ni var missnöjd sist...
...erbjuder jag behandlingen gratis. - Jag förlitar mig på er.
Detta är herr Edmund St... Min elassistent.
Han kommer också att närvara om ni är med på det.
Man blir lite förvånad först men bli inte rädd. Man vänjer sig snabbt.
Är allt bra, fru Castellari?
ELEKTRISK VIBRATIONSMASSAGE
Bravo!
Bra jobbat!
Inbjudan till förlovning mellan Mortimer Granville - Emily Dalrymple
Glöm inte låsa grinden. Och jag lät ett stearinljus stå i köket.
- Ha nu en underbar kväll. - Det tror jag att jag ska ha.
Hej då.
Doktor Mortimer Granville.
Nattinatti, Marjorie.
- Beklagar, vi stänger nu. - Få ut henne.
Nej!
200 pund plus ränta annars låser vi grindarna.
- Men jag har inte det. - Då låser jag, då.
Släpp mig!
- Säkert lyckligaste karln i London. - Fröken Dalrymple...
Fröken Charlotte Dalrymple.
Ursäktar ni mig, mina damer.
- Fröken Dalrymple. - Doktor Granville, god kväll.
Gratulerar, ni gör säkert min syster mycket lycklig.
- Något på tok? - Nej, nej.
Jag har bara aldrig sett er så...
...så... - Högtidligt klädd?
Jag skulle säga... ren.
Jag försäkrar er att kvinnor njuter lika mycket som män.
En rent medicinsk behandling som stimulerar nervsystemet.
Sannerligen. Som hittat för en guinea.
Men enligt er diagnos är ju hysteri allt från sömnproblem till tandvärk.
Bara ett övergripande begrepp för otillfredsställda kvinnor.
Kvinnor som tvingas ägna livet åt hushållsbestyr och själviska män-
- som är inkapabla att älska med dem på rätt sätt eller tillräckligt ofta.
Bestämda åsikter om män från en som inte har någon.
Tror ni mig inte så fråga era patienter.
Ironiskt att på min förlovningsfest tala om er avsky för giftermål.
För män är det ju en bättre affär. För oss innebär det själlöst...
...hushållsarbete åt en idiot. - Ni kunde göra en idiot lycklig.
Räcker varken för mig eller de flesta kvinnor. Och för er?
Jag är inte "de flesta kvinnor". Känns det inte ensamt?
Jag skulle ha partner, en jämställd Men jag vill inte stoppa strumpor-
- och sköta hushåll tills min mentala förmåga blir rena söndagspuddingen.
- Sa någon söndagspudding? - Fröken Dalrymple.
- Lord och Lady St John-Smythe. - Charlotte "Söndagspudding" Dalrymple
Så glad över att träffa er. Jag älskar en god söndagspudding.
Vi är så glada för din skull. Du får oss att känna oss stolta.
- Vilka fina örhängen. - Tack, de var min mors.
- Får vi sällskap av er i mor i kväll? - Nej, min mor är faktiskt död.
Slösade väl ingen inbjudan på henne? - Er far, då? Är han också död?
Han mår bra. Jag har inte sett honom men han är säkert här snart.
Skynda på, för sjutton!
- Lägg på ett kol. - Visst.
Ditt livs kärlek ska inte behöva vänta.
Skål för det lyckliga paret.
För ett lyckligt äktenskap krävs det att man kan njuta av ett rejält gräl.
Kom ihåg att låta honom vinna emellanåt.
- Nej, nej. Det är ett missförstånd. - Jag gifter mig hellre med Edmund.
Med Edmund?! För tusan, hon är då rättfram.
- Vem är den mannen? - Min far.
- Jag trodde han var död. - Detta är doktor Robert Dalrymple.
Och detta är min fästmö Emily Dalrymple.
- Fästmö? Men jag trodde... - Glöm det. - Vad trevligt att ses.
Fröken Dalrymple.
- Ursäkta att jag är så sen. - Ingen fara.
En djärv frisyr, Emily...
Tycker ni? Det tog en evig tid att få upp det så där.
Ska vi gå presentationsrundan?
- Oh, ja, tack. - Ursäkta oss.
- Portvin, doktorn! - Ursäkta.
- Förtjusande. - Hur mötte ni unge Mortimer?
- Underbar fest. - Ja, det är det.
- Vad har du för intressen? - Musik, och jag läser gärna.
- Frenologi. - Oj, då.
Mortimer är så försynt. Han har glömt berätta hur bildad du är.
Frenologi är en skattkarta över personligheten om man kan tyda den.
Vi licensierar denna maskin till läkare över hela London.
- Mot en generös royaltysumma. - Jag avskyr affärer.
Jag med.
Herr och fru Huddleston. Låt mig presentera er.
- Känner ni doktor Granville? - Inte personligen.
- Trevligt att få träffa er. - Angenämt.
- Ni får visst örhängena, trots allt. - Åh, ni måste ursäkta oss.
- Förlåt mig. - Underligt...
Örhängena är säkerhet för lån till härbärget. Det förfaller i morgon.
Så detta är min sista kväll med dem.
- De var er mors. - Ja.
Man gör vad man måste göra.
Hon hade säkert givit sitt medgivande.
Fasiken, också!
Genom historien har framstående engelska familjer samlats så här...
...för att fira en kommande vigsel. - Gode Gud, rädda oss!
- Hejda henne! - Gå inte in där! - Charlotte!
- Berätta vad som hänt. - De kom för pengarna, jag hade inga.
Vad betyder detta? Vi fick ju till måndag.
Jag har inte skuldsedeln, Charlotte. Den har din far.
Lugna ner dig. Jag gör bara det som är bäst för dig.
- Vad gör du? - Jag köpte skuldsedeln av Huddleston.
Och jag stänger härbärget. Du har ingen skuld längre.
- Bara en skurk gör så! - Charlotte!
- Detta är din systers förlovningsfest - Hon är blåslagen och blöder...
...och jag ska respektera festen?! - Ät sidan.
- Ursäkta mig. Tack. - Detta är en privat fest.
- Var inte hårdhänt. - Låt mig sköta det här.
- Jag är läkare och hon behöver vård. - Vet jag inget om, men hon ska bort.
- Jag har inte gjort nåt fel. - Snälla, ni...
- Om vi kunde diskutera civiliserat... - Det angår inte er.
Låt mig passera. Låt mig passera!
Fan, har jag missat nåt?
Min älskling...
LÄKARDOTTER INFÖR RÄTTA!
- Hade aldrig trott nåt sånt här. - Vi måste hjälpa henne.
Det är vad jag försökt. Skämt bort henne... försökt vara sträng...
- Jag vet inte vad jag kan göra mer. - Mortimer, snälla, hon är min syster.
- Vad vill du jag ska göra? - Vittna till hennes fördel.
- Och säga vadå? - Sanningen, att hon är hysterisk.
- De skickar henne till ett sanatorium - Enda sättet att undvika fängelse.
Ordning! Ordning!
Ordning i rättssalen!
Vi har dessa fakta, herr ordförande. Charlotte Dalrymple angrep för-
- 14 dar sen, inför vittnen, en polis- konstapel som bara gjorde sin plikt.
Om detta varit första gången hade en kort fängelsedom räckt, men...
Detta är inte första gången.
I april: "olägenhet för allmänheten", "våldsamt motstånd vid arrestering".
Herr ordförande, jag delade ut flygblad för kvinnors rösträtt...
...när två poliser grep mig. - De har under ed sagt:
"Fröken Dalrymple ombads lämna platsen" -
- "men började då skrika och hoppa runt" -
- "och när vi satte på handfängsel gjorde hon våldsamt motstånd."
- Det är inte sant. - Tala enbart när ni fått frågan.
Hur ska jag kunna försvara mig om jag inte får tala?
- Är det mer? - Jag är rädd för det.
- Oktober 1879. Ofredande. - Nej, det var inte jag.
Min väninna, Molly, är prostituerad, var prostituerad.
Hon har numera fått anställning hos min far.
Något mer, herr Squyers?
- Nej, herr ordförande. - Nej, inget annat.
- Brotten välgörenhet och medkänsla? - Säkert mycket beundransvärt.
Innefattade prostitution, motstånd vid arrestering, våld mot polismän.
Tänk vad det skulle kosta om kvinnor ska få universitetsutbildning.
Ja, det är lätt, minsann, att skämta om kvinnors liv.
Jag skulle vilja se er gå uppemot två kilometer i våra skor.
Er munterhet skulle nog först övergå i sympati och sen i förtvivlan.
- Försiktigt, era symptom framträder. - Tills England till fullo erkänner...
...kvinnans värde, ses hon som något annat än andra klassens medborgare...
...trots alla sina tillgångar? - Bravo!
- Nu räcker det. - Herr ordförande, fröken Dalrymple...
- lider av excentriska, aggressiva och våldsamma känslor-
- som bäst beskrivs som obotlig hysteri.
För att bekräfta min åsikt kallar jag ett expertvittne, herr ordförande.
Varsågod, herr Squyers.
Jag kallar in doktor Mortimer Granville.
Mortimer Granville, varsågod.
Doktor Mortimer Granville?
Herr ordförande.
Lova på heder och samvete att säga hela sanningen och intet förtiga.
- Jag lovar. - Säg ert namn.
Mortimer Granville.
Vi är alla medvetna om er berömmelse-
- men vi vill gärna höra om era yrkeserfarenheter.
Jag är medicine doktor och behandlar kvinnor med diagnosen hysteri.
- Hur många kvinnor har ni behandlat? - Säkert hundratals.
- Alltid med goda resultat, antar jag? - Vi har fått få klagomål.
Är det sant, doktor Granville, att obotliga fall av hysteri-
- kräver intagning och hysterektomi?
Svara på frågan, doktor Granville.
Ja.
Traditionellt, ja. Men endast i de allvarligaste fallen.
Tack, vi har redan berört fröken Dalrymples återkommande problem.
Vad anser ni som yrkesman, som expert, om hysteri?
Hur skulle ni beskriva fröken Dalrymples beteende?
Utan tvivel är Charlotte Dalrymple...
...excentrisk...
...och labil...
...och emellanåt fysiskt aggressiv.
Hon är också den mest irriterande kvinna jag någonsin mött.
Grundat på detta vittnesmål finner jag att jag måste rekommendera att-
- hon skickas till Chalmsford- institutet för mentalt sjuka-
- med rekommendationen att genast genomgå hysterektomi.
Jag var inte riktigt klar.
Fröken Dalrymple är också den mest generösa, medlidsamma, osjälviska...
...sanna kristna kvinna jag mött. - Ni svor nyss på att hon är...
...excentrisk, labil, till och med fysiskt aggressiv.
Skulle ni inte karakterisera det som hysterisk?
Efter samtal med mina patienter och djupa reflektioner-
- är det min åsikt som läkare att hysteri är ett påhitt.
Det är inget annat än...
...en övergripande diagnos för kvinnor utan möjligheter-
- som tvingas leva ett liv bestående av hushållsbestyr med självisk make-
- som är ovillig eller inte kan älska med dem på rätt sätt.
Eller tillräckligt ofta.
- Förlåt? - Konstapeln led ingen allvarlig skada
Stor skada åsamkas fröken Dalrymple om hon spärras in och misshandlas-
- och England förlorar en hängiven kvinna som landet inte bör förlora.
Det finns väl i vår värld inte plats för mer än en Charlotte Dalrymple.
Men lyckligtvis för alla oss...
...tror jag att de skapade nåt unikt.
I fallet Charlotte Dalrymple finns inga enkla svar.
Herr Squyers, jag finner ert fall "hysteri" föga övertygande.
Då skulle vi spärra in alla kvinnor där nycker och logik är i konflikt-
- vilket passar in på flesta engelska kvinnorna, inklusive min fru.
Men jag vill skapa prejudikat när det handlar om en polismans säkerhet.
Fröken Dalrymple, för att ha slagit en polisman i hans yrkesutövning-
- dömer jag er till 30 dagars fängelse.
Och jag uppmanar er att tänka efter och agera försiktigt i framtiden.
Ta ner henne.
Fröken Dalrymple.
Doktor Granville. Nu är jag väl skyldig er min livmoder
Intressant erbjudande, nåt att tänka på inför ny karriär...
- Dags att gå. - Ni är en bra läkare. Fortsätt så.
I stället för att åderlåta har ni uppfunnit maskin som inte skadat nån-
- och får alla som kommer i kontakt med den att må bättre.
Få läkare kan påstå sig ha utfört en sådan bedrift.
- Kom nu. - Ni är en förbryllande kvinna.
Ena minuten lider ni alla helvetes kval, nästa visar ni sunt förnuft.
- Jag är som alla andra kvinnor. - Ni är mycket olik alla de jag mött.
- Klarar ni er? - Ja, jag har många vänner i fängelset
Mortimer.
Jag tänkte väl att jag skulle hitta dig här.
Jag har tänkt mycket på min framtid och...
Jag undrade faktiskt om du skulle kunna läsa av mig.
- Tyvärr, jag har slutat med frenologi - Åh, Emily, jag är så ledsen.
Var inte det. Charlottes rättegång fick mig att tänka i andra banor.
Jag insåg att jag inte alls levt mitt liv.
Jag har levt det liv min far ansåg jag skulle leva. Frenologi. Chopin.
Även du, Mortimer.
- Du verkar lycklig. - Det är jag.
Livet kommer ju alltid att vara vad vi själva gör det till.
Åh, den oefterhärmlige herr Smiles.
- Jag kommer sakna honom. - Och jag kommer sakna dig.
Herregud, så ni säger! Jag skulle aldrig skicka en sån till er.
Nej, inte ens till jul. Man måste gå och köpa en själv.
Gud välsigna er. En klok gammal dam som hänger med i utvecklingen.
Ja, då så, det var trevligt att tala med er. Ring mig när ni vill. Adjö.
- Några planer? - Mitt namn är dynga.
Öppna det här.
- Jag vill ju inte ha dina pengar. - Inte mina. Dina.
Det är din del av royaltypengarna från våra fabrikanter.
En bärbar elektrisk massageapparat.
- En bärbar elektrisk massageapparat. - Jag jobbade ju på nåt upphetsande.
Jag tog fram en mycket liten motor och den verkade gå riktigt bra.
Jag visade den för några firmor som fullkomligt avgudade den.
De säljer dem visst nu direkt till kvinnor för hemmabruk.
Jag trodde ju inte på en sån succé-
- men det är en ganska genialisk manick om jag får säga det själv.
Förstår du inte? Du är förmögen nu. Du kan få allt du vill.
Julafton - Holloway-fängelset
Fröken Dalrymple.
Doktor Granville.
Hej.
God jul. En dag för tidigt men jag tänkte...
...att ni kanske behövde den. - Jag vet inte vad jag ska säga.
Ja, det finns alltid en första gång för allt.
Ja.
Ja!
Får jag?
Underbar.
Åh, vad snällt.
En sak till.
Se det som en "ut-ur-fängelset-gåva".
- 2000 pund och ni förändrar världen. - Ni menar inte allvar?
Uppenbarligen är jag rik. Och husen är fortfarande till salu.
- Inte för sent? Ni är intresserad? - Ja, naturligtvis, mer än någonsin.
Fast när jag är klar räcker inte några tusen pund.
- Är ni aldrig nöjd, kvinna? - Det kanske räcker till en klinik.
En klinik?
- Betalar det sig bra? - Det tror jag inte.
- Skulle fallen vara intressanta? - Rutin, skulle jag tro.
Brutna ben, sjuka barn, hjälpbehövande kvinnor.
Det låter motbjudande. Kanske något annat.
Kanske något i den där.
Jag undrade om ni kan tänka er en partner, för en jämställd...
- Om ni tror... - Tusan också!
Charlotte Dalrymple, jag älskar er.
Vill ni gifta er med mig?
Låt mig slippa bönfalla på gatan.
- Jag tror jag måste kyssa er först. - Jag tror knappast att det vore...
- Tyckte du om det? - Ja, det var riktigt trevligt.
- Och du själv? - Inte så tokigt. Du blir bättre.
Vem hade trott det? Charlotte och Mortimer ett par?
Livet för ofta samman udda sängkamrater.
Ja, verkligen.
Slutet gott, allting gott.
Frisk luft och promenader. Nyckeln till mental hälsa och långt liv.
Om doktorn säger det, så...
Åh, titta! Änder...
- Hur går det för dig där nere? - Tålamod, Eugenia, tålamod.
Imperiet byggdes inte på en dag.
Mycket klokt av dig.
Vad har du på dig?
JOLLY MOLLYS BÄRBARA MASSAGEAPPARAT
Diagnosen hysteri slutade man officiellt med 1952.
Massageapparat för hemmabruk såldes som hälsohjälp i postorderkataloger.
Batteridriven vibrator är ännu den mest populära sexleksaken i världen.
Översättning: Marianne Marty